PRAGMATIKA – HANDOUT (9. ÓRA): AZ UDVARIASSÁG

Irodalom:
Nemesi Attila László 2000: Benyomáskeltési stratégiák a társalgásban. Magyar Nyelv 96/4: 418–436.
Szili Katalin 2007: Az udvariasság pragmatikája. Magyar Nyelvőr 131: 1–17.

A további irodalmakat l. az előbbi két tanulmány bibliográfiájában!

***
Szili 2007:
Az udvariasság:
	a pragmatika alapstúdiuma?
	a nyelvhasználat univerzális elve?
maga a pragmatika?

Mi az udvariasság?
•	társadalmi (nem nyelv) viselkedés: megfelelő és tapintatos tsd-i viselkedésformákat magában foglaló, történelmileg változó, kodifikált normarendszer (Fraser 1990), vö. a felsőbb osztályok (az udvar) magatartására vonatkozó szabályok rendszerbe foglalása (höflich, courtois, cortes, udvarias)
•	nyelvi jelenség (az előbbi nyelvi megjelenése)

Az udvariasság megközelítései (az első 3 a nem pragmatikai tárgyalásmód) (Thomas 1995):
1.	az udvariasság mint a tisztelet megnyilvánulása: Thomas szerint a tiszteletadás és az udvariasság nem azonos, az utóbbi tágabb fogalom
2.	az udvariasság mint kommunikációs stílus/regiszter:
szituációfüggés (konferencián mások, rég nem látott barát üdvözlése stb.) – l. társasnyelvészet, stilisztika
3.	az udvariasság mint megnyilatkozás szintű nyelvi jelenség: az udv. kifejezések felszíni szerkezeti jelenségek, Fraser 1978, Walters 1979: udv. kifejezések sorrendbe állítása egy udvariassági skálán (GYAKORLAT)
elnézést vagy bocsánat?
Vegyél! (süteménykínálás)
Zavarhatnám egy pillanatra? (gúny)
4.	az udvariasság mint a pragmatika tárgya:
Szili szerint a pragmatikát nem érdekli a T/V- és a megszólításformák addig, amíg nincs normatörés (mivel a normatív szabályok alól sok eltérésre nincs mód): 
Óh, Kovács kisasszony is megérkezett.
Miniszer úr! Ön alkalmatlan a posztjára. 
	Mi a baj, fater?
	Főorvos úr, kér egy kávét? (nem főorvos)
	Parancsol még valamit, drága?
	A nyelvi forma önmagában még nem jelöli egyértelműen a vele végrehajtott 	beszédaktus udvarias/-tlan voltát.	
	2 meghatározó udvariasságelmélet létezik a pragmatikában:
•	Leech (1977, 1983): az udvariasság mint a társalgási maximák megnyilvánulása
•	Brown–Levinson (1978, 1987): az udvariasság mint arcvédő tevékenység. 
2-féle benyomáskeltési stratégia van: 
o	általános kommunikációs célú benyomáskeltés
o	udvariasságot biztosító benyomáskeltés
Rettenetes vihar van odakint.

Leech:
•	a közvetett kommunikációt és a maximasértések magyarázata nála az udvariasság
•	Grice-ra és Lakoff-ra épített

NEMESI (2000) összefoglalása Leech udvariassági elméletéről: 

LEECH, Geoffrey N.

Leech-kritikák:
-	esetlegesség
-	kultúrafüggés
-	érvényességi kör megállapításának hiánya

Brown-Levinson:
•	Goffman: 
o	arc/arculat/homlokzat (face): olyan énkép, amelyet társadalmilag jóváhagyott tuladonságok körvonalaznak
o	arcmunka (face-work): annak céljából végzett cselekedett, hogy az illető összhangban maradjon az általa mutatott arccal
•	B&L: 
o	2-féle arc van: távolító (negative) és közelítő (positive) arc 
Nos, barátaim, kezdjük el a munkát! 
Jó lenne elkezdeni a munkát.
o	arcfenyegető tevékenység (face threatening act, FTA)
Az alábbi stratégiák közti választás függ: a társadalmi távolságtól, hatalomtól, a kívánt javak felhasználásával arányban lévő kényszerítés fokától.
•	mikrofonba (on record) stratégia: közvetlen szándékmegjelenítés
•	pőrén (bald-on-record): Szikét! Hátra! Vegyél!
•	orvoslással (with redress): tudjuk, hogy arcot fenyegetünk, ezért ellensúlyozzuk a károkat
o	közelítő udvariassággal (pozitív u.): 15-féle, pl. Hogy te mindig milyen jól nézel ki!
o	távolító udvariassággal (negatív u.): 10-féle, pl. Nem tudom, érdekel-e…
•	mikrofon mellé (off record) stratégia: közvetett szándékmegjelenítés (pl. közvetett BA, maximaszegés = implikatúra létrehozása): 15-féle, pl. Hideg van. Már megint fáj a fejem. 

B&L-kritikák: 
-	nyugatian individualista arcfelfogás (kultúrafüggés)
-	túl absztrakt arcjegyek
-	túl univerzális arcjegyek
-	ennyi arc kevés a megfelelő leíráshoz
-	(Werkhofer:) pesszimizmus: mintha antagonisztikus ellentét feszülne az egyéni szándékok (antiszocialitás) és a társadalmi szempontok (udvariasság) között
-	az ésszerűség lenne minden kultúrában a cselekedetek mozgatórugója?
-	az adott társadalom ismerete nélkül nem lehet az arc összetevőit megállapítani egy kultúrában (l. normatív vs stratégiai udvariasság)

Nemesi 2000: