PRAGMATIKA – HANDOUT 1.: DISKURZUSTÍPUSOK

A diskurzus fogalma:
1.	szöveg
2.	párbeszéd/beszélgetés/dialógus
3.	intézményesült gondolkodási mód/beszédmód
Tátrai: két prototípus: társalgás és (irodalmi) szöveg. Különbségeik. 
Diskurzuselemzés és társalgáselemzés.

Tolcsvai Nagy Gábor 2001. Szövegtipológia. In: A magyar nyelv szövegtana. Budapest: Nemzeti. 331–338. 
Statikus modellek, pl.
	+ beszélt
– írott	+ monológ
– párbeszéd	+ spontán
– tervezett	+ hagyományos
– nem hagyományos	
apróhirdetés	–	+	–	+	
hír	–	+	–	+	
társalgás	+	–	+	–	
•	beszélt, párbeszéd, spontán, nem hagyományos: társalgás (=beszélgetés meghatározatlan témákról), megbeszélés, vita, szópárbaj (= beszélgetés meghatározott témáról, pl. iskolában, munkahelyen, rádióban, családban, orvosnál, hivatalban)
•	beszélt, monológ, spontán, nem hagyományos: történetelmondás, leírás
•	beszélt, monológ, tervezett, hagyományos: szónoki beszéd (ünnepi beszéd), előadás
•	írott, monológ, tervezett, hagyományos: levél (hivatali és magán); hivatalos irat, határozat; hír, riport, glossza, kommentár, vezércikk; tanulmány, lexikon, szótár, esszé
•	írott, monolológ, spontán, nem hagyományos: jegyzetek, feljegyzés, lista; írott üzenet

Dinamikus felfogás:
A beszélő és a hallgató a kommunikációban való részvétele során gyakorlati tudása (=memória, analógiás képesség) révén képes arra, hogy az általa megismert szövegeket nyitott típusokba sorolja, s ezt a besorolást aktuálisan az adott beszédhelyzetben mindig elvégezze a prototípushoz való hasonlítással vagy a hálózatban való elhelyezéssel, s így a saját és mások verbális cselekvését folyamatosan értékeli és alakítja.
Szempontok:
•	a kifejtettség/bennfoglalás mértéke
•	a nézőpont jelöltsége
•	a kommunikációs színterek jellemzői
•	a szöveg értelemszerkezetének tipikus jellemzői
•	a szöveg általános szerkezetének szövegtípusra jellemző résztulajdonságai
•	a stílus

Hámori Ágnes 2006. A társalgási műfajokról. In: Tolcsvai Nagy Gábor (szerk.) Szöveg és típus. Szövegtipológiai tanulmányok. Budapest: Tinta Könyvkiadó, 157–181.
Egy adott műfaj jellemzéséhez lényeges szempontok:
1.	Szituáció és szereplők: Speciális szituációhoz kapcsolódik ez a műfaj? Mi a szerepe a fizikai helyszínnek? A résztvevők személye, helyzete mennyiben kötött? Járnak-e jellegzetes szerepek és hierarchikus viszonyok az adott műfajjal vagy ezek szabadon alakíthatók?
2.	Célok és beszédaktusok: Van-e sajátos célja a konkrét beszélgetésnek? Egyetlen cselekvéshez tartozik? Egy v. több beszédaktus taláható benne, melyek ezek, milyen alapon szerveződnek?
3.	Formai jellemzők: 
a.	Stílus, regiszter (szókincs, nyelvtani szerkesztettség foka stb.): van-e kötelező stílusa?
b.	Jellegzetes kifejezések: vannak-e benne?
c.	Szerkezet: mennyire kötött? Melyek a kötelező és fakultatív részei, részszövegei vannak? 
d.	Terjedelmi korlát: van-e?
e.	Társalgási viselkedés: van-e jellegzetes interakciós szerkezet, interakciós jelenség?
4.	Tartalmi sík: Van-e jellegzetes témája? Tartalmilag behatárolt-e (pl. új infó)?
5.	Különleges pragmatikai összetevő: Van-e benne, és szervesen hozzátartozik-e a műfajhoz?
		
1. Telefonbeszélgetés (Schegloff 1984: 438, idézi Hámori 2006: 163)
B: Igen. Hát akkor öltözködj, aztán menj, gyűjts be abból az ingyen kajából, mim meg majd máskor megyünk el, Jutka.
C: Hát akkor jól van, János.
B: Szia.
C: Szia.	

2. (Hámori 2006: 167)
Szituáció, helyszín: a vezető kiszól az autóból a lehúzott ablakon át az utcán a ház előtti kertet söprögető néninek.
A: Elnézést, merre van az Ungvár utca?
B: Itt tovább a kereszteződésig, utána pedig két utcát balra.
A: Tehát ezzel párhuzamos arra?
B: Igen.
A: Köszönöm. Viszontlátásra.
B: Viszontlátásra.

3. (Hámori 2006: 169)
Szituáció: társasházi gyűlés után két szomszéd (A, B) a ház előtt vár egy harmadikra, beszélgetnek. A harmadik szomszéd (C) megérkezik.
C: Elnézést, csak eddig tartott…
A: Semmi baj, mi addig elpletykálgattunk itt Ili nénivel…
C: Igen?
A: Igen, arról, hogy László hogy elkésett, és annyit sem mondott, hogy bikkmakk. Pedig hárman vártunk rá…
C: Hát igen…
A: Ilyenkor látszik, ha valakinek nem volt gyerekszobája.
C: Bizony!

4. (Hámori 2006: 169)
Szituáció: két barátnő beszélget.
A: Ennek a bejárónőnek az a nagy hibája, hogy nagyon pletyós.
B: Igen?
A: Ja… Rengeteget dumál… Engem is zavar, és nem is halad a takarítással…

5. (Hámori 2006: 178)
A: Szia, én vagyok! Még otthon vagytok?
B: Aha, de mindjárt indulunk.
A: Oké, szia!
B: Szia.

6. (Hámori 2006: 178)	
A: Különleges tudakozó, jó napot kívánok, miben segíthetek?
B: Jó napot kívánok, a budapesti Árkád üzletház központi számát szeretném megkérdezni.
A: … (csönd, válasz helyett kapcsolja az automata által bemondott számot)

További ajánlott irodalom:
Tolcsvai Nagy Gábor (szerk.) 2006. Szöveg és típus. Szövegtipológiai tanulmányok. Budapest: Tinta.
Beaugrande, Robert de – Dressler, Wolfgang 2000. Intertextualitás. In: Uők: Bevezetés a szövegnyelvészetbe. Budapest: Corvina. 235–267.